från den andra, hördes de knappt, och 

 många alldeles icke, i omvänd rigtning. 

 Afståndet var något mer än i~ Sv. mil 

 eller 9549.6 toises. Denna omständighet 

 kunde icke förklaras. Äfvenså observerade 

 de att, då moln ströko öfver emellan 

 stationerna, hördes skotten med rullan- 

 de, liksom af åska, hvilket åter alldeles 

 icke bemärktes, då himmelen var klar; 

 detta synes bevisa den gissningen, att 

 åskans rullande är ett echo frän molnen. 

 Leslie *) har visat, att ljudet i vät- 

 gas är så svagt, som i luft, förtunnad till 

 y~ af dess vanliga täthet. I en blandning 

 af lika delar vätgas och atmospherisk luft 

 är ljudet knappt hörbart. 

 Eteetro. De electriskt magnetiska phenomenen 

 Mngne- fgj-tfg^a att Vara ett hufvudföremål för Na- 

 turforskarnes undersöknmgar. vår känne- 

 dom af detta vigtiga ämne har under sist 

 fÖrflutne år, vunnit ganska betydliga til- 

 lägg, till h vilka jag, framför alla andra, 

 räknar de magnetiska phenomen, hvilka 

 D:r Seebeck i Berlin upptäckt hos tvenne 

 olika metaller, som råka hvarandra i tvenne 

 särskildta punkter, af hvilka den ena be- 

 rörings-punkten har en högre temperatur 

 än den andra. 

 Seebecks Det enklaste sättet att frambringa 



^ei dessa magnetiska phenomen är följande: 

 eiectro- Man låter gjuta en stång af vismut eller 

 "tifka' ai^timon, af 6 till 8 tums längd och J till 

 pheno- ^ tums tjocklek, och sedan den är väl 

 °'^nom' rengjord , i synnerhet vid ändarna, om- 



*) PniLLips Annals of Philosophy 1822 Sept. 172. 



