f6 



Amperens *^ och de la Rive **) d. yngres. 

 Ampere har visat att en magnet, genom 

 hvilkens axis electriska urladdningen le- 

 des, om den är rörlig, hvälfver omkring 

 sin axis så länge den electriska strömen 

 fortfar, och att om magneten är fast och 

 någon del af deu öfriga ledningen är rör- 

 lig, så hvälfver den rörliga ledaren om- 

 kring sin axis genom inflytelsen af mag- 

 neten. I det förra fallet kan magnelens 

 yta betraktas såsom en mängd af små 

 magneter, som rotera omkring den ele- 

 ctriska ström som går genom axis, och i 

 det sednare kan ytan af den roterande 

 ledaren anses såsom en mängd af rörliga 

 ledare, som rotera omkring förlängningen 

 af magnetens axis. Ampere har vid;ire ge- 

 nom ett ganska sinnrikt försök visat att 

 alla delar af en ledare, som urladdar ele- 

 etriciteten , repellera hvarandra, samt att 

 kroppar, som icke kunna behålla den mag- 

 netiska fördelningen efter den electriska 

 strömens upphörande, kunna, utan att 

 omedelbart genomfaras af den electriska 

 urladdningen, i dennas grannskap blifva 

 till en viss grad magnetiska och afTicieras 

 af magneten -•'*"^. De la Rive har med 

 ganska snillrika försök så till sägande ana- 

 lyserat de krafter, genom hvilka en mot 

 sig sjelf i form af Ögla tillbakaböjd rörlig 

 ledare, som urladdar electriciteten, alltid 



ställer 



*) Annales de Clumie et de Physique par M, Rf. 

 GAY-Lussac & Arago, T. XX, p, 60 och SgS. 

 *•) På anförde ställe, T. XXI, p. 24. 

 ***) På anförde ställe T. XXI, p, 47. 



