ar 



Barlow har genom nog;^raiina försök 

 iestämt , att, i den electro-inagneliska ur- 

 laddaren, livarje dels verkningar på mag- 

 netnålen föiliålla sig omvändt såsom qva- 

 draterna af afståiiilet, såsom långt förut 

 Lambert, Rgbison och Mayer funnit för 

 den vanliga magnetens verkningskrets *3« 

 men att denna verkan är hvarken att at- 

 trahera eller repellera, utan är en tangen- 

 tial-kraft, som sträfvar att göra axes af 

 electricitelens och magnetismens verksam- 

 het rätvinkliga mot hvarandra. 



Att för öfrigt här uppräkna den mängd 

 af särskildca försök, som blifvit anställda 

 öfver de electro-magnetiska phenomenen 



af ScHMIDT, POHL, MuNKE, PrECHTL, VAN 



Bkf.k, van der Heyden, von Moll, Cl'm- 

 MiNG, Hill o. 11., vore visserligen utan 

 allt ändamål. 



Professor Hansteen i Christiania har,j^j^^^ 

 i ett af Norrska Naturforskare utgifvet ar-magne- 

 bete ■"•'), meddelat en populär franiStällning ^!^^^ 

 af jordens magnetiska polers lägen, beräk- siand. 

 nade efter de magnetiska observationer, 

 man från längre tid haft, och corrigerade 

 efter de sednaste noggrannare bestämman- 

 den på de sista Engelska Nordpols-expedi- 

 tionerna, samt utsatt missvisningens nord- 

 liga ocli sydliga directioner på tvenne char- 

 ter, hvilka hafva hvar sin af jordens rö- 

 relsepoler lill medelpunkt. Jordens nord- 

 Östra, eller så kallade Siberiska, magnetpol 



*) liclinb. Pliil. Journ, B. 7, p i8l. 

 *•) Magazin for Nattii videnskabei nr. af hvvD, 

 Jfji.i»reBi( och MA?l■HMA^, 1 B., p. i. 



