77 



vilja försöka att slita denna tvist, skall 

 jag endast med få ord nJinina om ett för- 

 sök, som händelsen tilhVJt mig att göra i 

 samma ämne. Jag seglade under förle- 

 den sommiir, de sista dagarna af Junii 

 frän Ystad till Stralsund. Vinden tvinga- 

 de oss att gå omkring Riigen och på ett 

 afstånd al ungefår en mil från land; mot 

 aftonen af en mulen dag, upplöste jag li- 

 tet salpetersyradt silfver i desiilleradt vat- 

 ten och ställde Llandniugeii i ett öppet 

 ghis pä däck. Det hlef om få ögonblick 

 svagt rödt i 3'tan af vätskan och detta 

 sträckte sig småningom ned, så att vät- 

 skan slutligen blcf svagt violett ända ige- 

 nom, samt tillika litet oklar, ehuru fäll- 

 ningen ej afskiljdes. Här var således färg- 

 ningen, ej fällning, det phenomen som 

 först och tydligast intriiffitde. Att sjölid- 

 ten håller saltcr är onekiii^t; den alimän- 

 n;i erfarenheten, att rappningen pä stcaluis 

 ofta måste omlagas på de sidor som vet- 

 ta åt saltsjösidan, äi' allmänt härledd deri- 

 från, och stormar medlöraude salt från 

 liafssidan äro ej ylldelcs siilLsamma. Il/irvid 

 ;tr likväl icke saltet såsom man af \oGi.:.s 

 och KuuGEUs försök skulle kunua sluta, i gaz- 

 form eller föi flv^jtiijadt i stöd af en mä ikhar 

 tension till afdunstnin? med ån"()i'na af val- 

 iict, utan saltet uppkommer dcri enthT^t 

 vid häflig blåst, då vågorna krusa sin yla 

 och tusentals fina ilroj)j)ar up[)Stänkas i 

 luften, som- fattade af vinden uttorka ocli 

 lemna vattnets fasta iimuen i det finaste 

 ilarnm, följande lidLströmmen; men hvad 

 hafsvuttnct af organiska ämnen huller upp- 



