92 



I grannskapet af en brinnande kropp tän- 

 des den liitt och brinner med utvecliling 

 af svafvelsyrlighet. Upphettad för sig i 

 destillations-kärl ger den, ännu innan den 

 nått + loo", svafvelbundet kol och en 

 brännbar ännu ej undersökt gazart. Med 

 saltbaser ger den xanthogenbuudna metal- 

 ler *^, och utdrifver kolsyran på våta vä- 

 gen n: colsyrade salter. For alt bevisa 

 vätets närvaro i denna syra, behandlades 

 den med en blandning af iod och vatten, 

 hvarvid iodbundet väte (^iodsyra, hydri- 

 odsyra) erhölls , och en gulaktig ogenom- 

 skinlig oljlik kropp erhölls. Denne erhölls 

 äfven då xanthogenkaliuni behandlades med 

 iod. Om, på det sätt Zeise förmodat, 

 bildningen af hydriodsyra i vätskan be- 

 visar närvaro af väte i syran , så var den- 

 na oleaginösa kropp vätefritt xanthogéne 

 och synes hafva förtjent en större upp- 

 märksamhet, än Zeise skänkt den. Inne- 

 håller den åter xanthogénes beståndsdelar 

 i ett förändradt förhållande, så bevisar 

 bildningen af jiydriodsyra endast att vat- 

 ten blifvit sÖnderdeladt. — De xanthogén- 

 bundna metallernes sönderdelning vid de- 

 stiUation pä torra vägen, framställer nå- 

 gra intressanta phenomen, som jag här ej 

 bör förbigå. Då xanlhogenbundet kalium 

 upphettas till + 60°, blir det oförändradl; 



*) Den Läsare som häri skulle finna en theore- 

 tisk otydlighet, beder jag att få hänvisa till 

 Artikeln Vätesyror pag. LXVI och särdeles 

 vätesyiade salter pag. LXXII i andra Upp- 

 lagan af 2 Delen af min Lärbok i lieiuien. 



