110 



vi deraf nu känna, sig emellan lika qvan- 

 titet syre och dervid ej öfverskiida vin- 

 syrans vanliga måttningscapacitet, sa li.ir 

 Hr AVaixquist försökt att betrakta anli- 

 monoxiden såsom en syra, h vilken dehir 

 Låsen med vinsyran, livarigenom kriikvin- 

 sten kommer i samma klass af föreningar, 

 med den man erhåller af cremor tartaii 

 och horaxsyra, och derföre gifvit följan- 

 de formel KT« + KSbH 8 Aq. — Det 

 gifves likväl ännu ett sätt att betrakta den- 

 na förening: vinsyran hörer till de syror 

 som hålla 5 gånger basens syre; dessa syror 

 hafva en stor benägenhet att förena sig med 

 baser i ett sådant förhällande att basens syre 

 blir I, 2 eller 3 femtedelar af syians, och 

 de, i hvilka det är |, äro vanligast de neu- 

 trala. Här inträffar just detta , att basens 

 syre är ^ af syrans; formeln vore då 



IvSb- T-* + 4^fl' Den omständighet, att 

 föreningen är mindre sur än cremor tar- 

 lari, tyckes tala till fornion för denny ide; 

 den är likväl icke ett bevis derför, och 

 om inga andra enkla eller dubbla b^ser 

 med vinsyran gifva salter, der syret i ba- 

 serna förhåller sig på lika sätt till syiet 

 i syran, sä förtjenar det af Herr Wai.i.- 

 QUisT antagna föreställningssättet säkerli- 

 gen företrädet; men detta kan endast ge- | 

 nom ytterligare försök utrönas. 

 Titan. Rörande naturen af metallisk titan har 



man länge varit af delade tankar. Då den 

 på vanligt sättreduceras. får man vanligenen 

 mörk massa utpå omgifven af en koppar- 

 färgad , kristallinisk, metallisk kropp, som 

 med lätthet löses i salpetersyra under ut- 



