metallens förvandling till ett oxidulsaIt« 

 livarvid svallet afskiljes. Taddei har i 

 tvenne afliandlingar '^') sökt bevisa, attsvaf- 

 let dervid är chemiskt förenadt med oxi- 

 dulsaltet, och att den hvita massa, som 

 fas i det ättiksyrade saltet, är helt och 

 hållet löslig i kokhett vatten. Men dessa 

 apparenta skäl grunda sig derpå, att dels 

 förvandlas svaflet till svafvelsyra och dels 

 lian det ej utdragas af andra reagentia, 

 än de, som tillika verka på oxidulsaltet. 



Fyfe *') i Edinburgh har undersÖklKoppar. 

 Chinesernes hvita metall, packfong eller 

 tutenag, och funnit den innehålla 4^ p-c- 

 loppar, 25.4 zink, 3i.6 nickel samt 2.6 

 jern. Analytiska methoden är icke upp- 

 gifven, resultatets säkerhet är derföretvif- 

 velaktig. Man tror sig veta att Chineser- 

 na hafva tvenne sorter nickelhaltig kop- 

 par, af hvilka den ena är silfverhvit, gan- 

 ska dyr och till utförsel förbuden, och af 

 denna är det analyserade stycket; den 

 andra är mindre hvit, utgör den egentli- 

 ga packfong och är en till exportation til- 

 låten handelsvara. 



Pinr.MPs '^*_) har undersökt samman- 

 sättningen af spanskgröna, som är en con- 

 geries af små fina bläakliga kristallei; han 

 finner den sammansatt af kopparoxid 4'^'47* 

 ättiksyra 27.1'y och vatten 29 3G. Sam* 



*) Journal de Pharmacie 1822, Januarii . ocli 



Mars. •/ jj i, ,. i.r -,.■ .. Jjli JJ»; 



**) Edinburgh Philos. Journ . 7 B., s. 6g. ^ 



•*•) Phillip* Annals of Philosophy. Scpt. i8ja, 



5. 161. 



