136 



rigtigare uttryckas med aM+Mn. Ehuru, 

 sedan rlgligheten af factum är besann.idt, 

 förklaringarna kunna variera efter olika 

 individers olika sätt att se, så äro dessa 

 förklaringar ändå icke alldeles likgiltiga, 

 emedan någon af dem måste vara den 

 rigligare. Till skäl för sin äsigt anför 

 Berthier, att då den bruna manganoxideii 

 sönderdelas med salpetersyra, så far man 

 superoxid och icke oxid, emedan den 

 erhållna oxiden efter torkning förlorar 

 10 å 12 p.c. i vigt då den glödgas. 

 Detta är sannt, men det som går bort 

 är icke syrgaz, utan till större delen 

 vatten, sä att då salpetersyran tager bort 

 oxiduleu, förenar sig oxiden i lÖsgörings- 

 ögonblicket med vatten till ett liydrat, 

 livaraf syran efterhand sönderdelar och 

 upplöser nya portioner om digestion län- 

 ge fortsattes. Belthier har dessutom upp- 

 täckt tvenne hydrater af superoxiden, af 

 hvilka den ena fås då kolsyrad mangan i 

 oxidul behandlas med chlor i öfver- 

 skott, och den olösta svarta oxiden tvät- 

 tas och torkas. Den består af 88 p.c. 

 superoxid och i2 p.c. vatten, hvars syre 

 är i af superoxidens, hvilken likväl inne- 

 håller 4 atomer syre. Han har icke vidare 

 undersökt om denna förening icke är en 



blandning; ulan antagit formeln Mn + ^ 

 Aq. Dessutom har han funnit ett nytt hydrat, 

 som fås dä manganoxidhydrat behandlas 

 i värme med concentrerad salpetersyra. 

 Detta gaf honom g5 p.c. superoxid och 

 4.5 p.c, vatten, hvars syre är I af oxi- 

 dens, och för hvilket han ger formeln 



