- i65 



For alt rättfärdiga denna distinction , skic- 

 iade han raig en portion af detta säll- 

 samma mineral, att analysera. Vid den 

 naturligtvis noggrannare omsorg, hvarmed 

 jag sökte små skillnader i sammansättning 

 gen , emellan denne och den vanliga apb- 

 phylliten *), fann jag spår af flusspats- 

 sjra deri, och då jag med ammoniak fäll- 

 de en upplösning deraf i •saltsyra, som 

 ej hlifvit afdunstad till torrhet, så erhöll 

 jag en fällning som utgjorde Sj p. c. af det 

 använda mineralets vigt, och befanns vara 

 ett hasiskt fluosilicat af kalkjord. Då jag 

 omgjorde samma försök med apophylliter 

 från Utön och från Fassa, fann jag deri 

 samma förhållanden, så att emellan dessa, 

 äfven i detta hänseende, icke fanns nå- 

 gon annan verklig skillnad än att Utö- 

 apophylliten gaf litet mera fällning med 

 ammoniak, nemligen 4*82 p. c. Resultaten 

 tlefvo följande: 



Tcsselit Utö Aphoph, 



Kiseljord 5r.76 — 5i,iÖ 



Kalkfluosilicat 3.53 — /I.S2 



Kalk 22.73 — 21.71 



Kali 5.3i — 5.27 



Vatten 16.20 — 16.20 



99.53 99.18 

 Fluosilicatet af kalk , särskildt analyseradt, 

 fanns sammansatt af kalk 62.25, kiseljord 

 19, flusspalsyra 18.26 — (^mineral for- 

 mel = CS^ + ZCFl) hvarifrån mineralets 

 sammansättning lätt beräknas tili 



*) Edingburgh Phil. Journal. B. 7, «. l. 



