i6$ 



c) tTteP olika aocldéulella inblandningar, som. 

 ej hindra genoraskinligheten cch som van- 

 ligen åstadkomma färg hos annars ofärgade 

 förenijig^ar, t. ex» hos smaragd, topas o. fl. 

 Au skilja emellan dessas inflytelser på lju- 

 set, är att bringa användandet af optiska 

 phenoraen, såsom utmärkande känneteckea 

 i mineralogien, till sin fullkomlighet. Buew- 

 STEU har invändt häremot, att det gifves 

 3 sätt att med säkerhet skilja emellan mi- 

 neralogiska species: den geometriska for- 

 men, den optiska undersökningen och den 

 chemiska analysen. Af dessa har den för- 

 sta förlorat sitt egentliga värde genom 

 Mitscheri.ichs upptäckter, den sista kan ej 

 anses säker, så länge man beständigt får 

 tillfälle att corrigera hvad man en tid 

 trott vara rätt, således återstår, i Brew- 

 STERS tanka, endast den optiska såsom 

 ofelbar. Vi medgifva gerna både den sist- 

 nämndas förträfflighet och den möjliga 

 osäkerheten äfven af väl anställda chemi- 

 ska rön, utan att ändock kunna annat än 

 protestera mot ett uteslutande bruk af nå- 

 gon viss dlstinctions-method. 



Peschier i Geneve har i de flesta Eu- Gli«tt- 

 ropeiska lärda journaler tillkännagifvit, att «""• 

 biin i glimmer funnit tilan, med ända till 

 3o procent af somlig glimmer '9, och det 

 i sådan som Klaproth analyserat, utan 

 att finna någon. Tillika hade han funnit 

 lilhion, Hknric Rose, som undersökt flera 

 glimmer-arler , försökte nu för blåsrörek 

 att upptäcka denna förmodade titanhaltj 



•) OiLaiRT» Annalen ti, F, B. le, i. Si5. 



