I7S 



sedativa verkningar. Lindbfrgsson har visat, 

 att detta ämne är rent Morphin , och alt det 

 hvarken är giftigt eller verksamt. Lindbergs- 

 son har gätt ännu längre, han har förklarat 

 morphin icke vara en sahhasis, och att den 

 alkaliska reaclion det ibland visar och ibland 

 saknar j icke tillkommer morphin, ulan 

 härrör af ammoniak^ som bildas dä mor- 

 phin får stå tillsamman med kali eller 

 magnesia, och Lindbergsson har sökt göra 

 sannolikt, alt morphin innehåller qviifve, 

 och att detta qväfve, genom sönderdelning 

 af en portion morphin, bildar ammonia- 

 ken. Då morphin löstes i saltsyra och 

 det inlorrkade saltsyrade morphin utsat- 

 tes för torr distillalion, erhölls ett allde- 

 les icke surt vatten, hvarur, genom af- 

 dunstning, salmiak i krystaller afskiljdes. 

 Dessa af Hr Lindbergsson uppgifna fa- 

 cta kunna vara och äro förmodligen rig- 

 liga, utan att derföre berättiga till den 

 slutsats att morphin icke skulle vara en 

 saitbasis. Lerjords- ytterjords- och be- 

 rylljörds-hydraterna reagera ingendera al- 

 kaliskt, utan deras salter reagera såsom 

 fri syra, men de äro derföre saltbaser, 

 och andra med morphin analoga kroppar, 

 t. ex. strychnin, icke allenast reagera be- 

 ständigt alkaliskt, utan till och med fälla 

 metalloxiderna ur deras lösningar i syror. 

 BussY har lemnat en analys af mor- 

 phin, enligt hvilken detta skall bestå af 

 (jv^fve 4'^> väte 6.5, kol 69 och syre 20. 

 Att här med säkerhet afgöra atomernes 

 relativa antal, är icke möjligt; men då man 

 beräknar den qvantitet syre, som mor- 



