234 , 



ellipser och att qvadraleriTa på deras si- 

 deriska omloppslider förhålla sig , som cu- 

 terna på deras medel-afstånd frän solen. 

 Detta enkla potens förhållande förebådade 

 den äfven enkla lag, som för verldskrop- 

 parnas rörelse var i allmänhet stadfästad ; 

 likväl kunde man ej deraf inse, h vårföre 

 de, hvilka utgöra vårt system, blifvit ord- 

 nade just till de afstånd från solen, som 

 för dem finnas vara anvista. Att också 

 härtill framställa någon giltig orsak var 

 ett svårare problem, ty det ingrep mera 

 i skapelsens hemligheter ^ men Kepler för- 

 sökte åtminstone, att utleta hvad tvenne 

 århundraden efter honom ännu förgäfves 

 gissat. Endast de sex äldsta planeterna 

 voro i hans tid kända; de fem reguliera 

 liropparne: Cuben, Tetraédern, Dodecaé- 

 dern, Icosaédern, och Octaedern, ansågos 

 såsom sinnebilder af den skönaste och full- 

 komligaste rymdeform *•), och han an- 

 märkte ytterligare, att raellanrymderna 

 från den ena till den andra planeten sam- 

 manträffade i det närmaste med det för- 

 hållande, som uppkom, om nämnde krop- 

 par på ett visst sätt sammanparades. 



*) Qvia sphsericurn Dei imaginem, qv?intum a 

 recta figura fieri potest, imitantur, angulos 

 omnes in eodein sphaeiico ordinantes, et spha.- 

 rico inscriptibiles; et ut sphaericum sibi ipsi 

 iindiqiiaque est simile, sic plana hic unius cu- 

 jusque figuiae omnia inter se sunt similia, om- 

 nia etiam uni et cidern circulo sunt insciip- 

 tibilia, angulis aequalibus - - - Nec possunt 

 alia aliqua mcthodo construi pluies figuiye 

 harum similes. Epitome Astron. Copcrni-^ 

 cance.- Ubcr cjVarU p- 4^7- 



