liomma att vändas. Det vA<llfgasle hade 

 varit, om plyneternas medel-afslånd frän 

 solen, och med dessa deras ej^na inbördes 

 afstånd, hade hlilVit blotlslållde för en be- 

 ständigt 5t samma led skeende varialion; 

 men just delta, det ömlåligaste elementet 

 i planetverlden , är ej allenast frikalladt 

 från periodiska öfvcrgående amlringar, utan 

 äfven fullkomligt skyddadt från alla in- 

 trång, emedan den invecklade analytiska 

 formel, beroende af planeternas samfiillda 

 verkningar, massor och afstånd, som skulle 

 uttrycka de möjliga rubbningarna, förvand- 

 las till noll, då deruti insattes de veder- 

 börliga numerära värdena, hemtade från 

 den samlade kännedom vi om dessa ega. 

 DerfÖre kunna banorna ej ryckas frän sitt 

 omfång, planeterna ej i tidernas längd ned- 

 störta mot solen, eller nya förhållanden 

 hädanefter skaka hela maschinens nu mera 

 fullkomligt stadgade sammansättning. — 

 Man vet, att ju mer tvenne planet-banors 

 stor-axlar närma sig till comniensurabilitet 

 och ju exactare omloppstiderna blifva mul- 

 tipler af sainma tid mått ju större hlifva 

 jifven perturbationerna och deras perioder, 

 och i samma mån de skadliga följderna 

 mera oroande. — Om Jupiters omloppstid 

 varit endast fyra veckor kortare, eller dess 

 sol-afständ mindre med -^- del af den en- 

 het vi i tabellen nyttjat; sä hade hans 

 och Saturni inbördes osämja småningom frätt 

 på verldskedjans till enighet sammanhål- 

 lande styrka, men ~ non DU <voluere 

 Sup remi. 



I följe häraf är det således högst an- 

 märkningsvärdt: i:raö alt alla medel-af- 



