komma i verkningskretsen af en påföljande 

 ny och alldeles oförd iin kläd strul-cylinder. 

 — Intressant är dessutom Bodes anmärk- pheno- 

 ning, att endast der, hvarest sol-ljuset upp-™^V ^°/ 

 fattas af fasta verldskroppar, såsom af jor- darc, 

 den, månen, planeterna och deras satel- *^^H** 



,.,,., -»^ 1 . emellan 



liter, blir det genom ytornas upplysning pianet- 

 för oss synbart. En åskådare, som man ^^nov- 



T • o o II I ^'• 



tänker sig på något lum mellan planet- 

 b.uiorna, skulle följakteligen, om han vän- 

 der sig åt solen, ensamt se henne i siii' 

 fulla glans, men, om han blott vrider sig 

 till en alldeles motsatt ställning, så skulle 

 han genast upptäcka en med stjernor och 

 planeter beströdd mörk himmel, emedan 

 den slags luft, eller rättare den tomhet, 

 som omger honom, ej eger förmågan, att 

 reflectera några ljus-strålar ''^. 



Att salens ljusmassa är betäckt med Solens 

 en atmospher tyckas Egens Q Haiver) sphcr", 

 iaktagelser vid ringformiga sol-förmörkcl- enligt 

 sen 1820 ■■•'*) 3'tterligare bevisa, ehuru hanochBoo- 

 under afvaktan att få rådfråga Böckmanns 9^^^^ 

 sorgfälliga pliotometriska obscrvaLioner, än-tioncv, 

 lui ej kunnat meddela ett afgörande re- 

 sultat, hvarigenom äfven Bougueiv's satts 

 skulle bestyrkas, att solens kanter hilsän- 

 da mindre starkt ljus än ytan närmare kring 

 hennes medelpunkt. Om man nemligen 

 anloge soldiametern indelad i 234 enhe- 

 ter, så borde, vid solens medel-afslånd 

 från jorden, 78445 yt-enhcter af solkulan 

 på en gån^ sy»as och om, vid medlet af 



*) Astron, Jalub. 1825. 



o*) Giu.jiRTs Annalcn 1622. st. 3 p, 34* 



