362 



det af den relativa vigten af äggets gula, 

 hvita och skal, koktes ägg i destilleradt 

 vatten, och de olika ämnena vägdes, ännu 

 våta. Medeltalet af lo försök gaf för ska- 

 let 106,9, ^^^ hvitan 604,2, för gulan 288,9, 

 efter förutsättning, att hvarje ägg ansågs 

 väga 1000 gran, och derefter gjord redu- 

 ction af alla äggens vigt. — Prouts obser- 

 vationer öfver äggets förhållande, under 

 första, andra och tredje veckan af kläck- 

 iiingstiden, synas i synnerhet lemna den 

 upplysning: 1:0) att ett ägg, som af mo- 

 dren betäckes, förlorar omkring i af sin 

 vigt, eller nära 8 gånger så mycket, som 

 det eljest under samma tid skulle hafva 

 förlorat. — a:o) Att i de första af dessa 

 perioder något ombyte synes ega rum 

 mellan hvitans och gulans beståndsdelar, 

 sä att en del af gulans oljaktiga ämne 

 blandas med en del af ägghvitans, som. 

 deraf synes förvandlad till en nästan grädd- 

 lik vätska, och att en del af hvitans vat- 

 tenhaltiga beståndsdelar deremot blanda 

 sig med gulan, som synes tilltaga i stor- 

 lek. — 3:o) Att deremot i den mån kläck- 

 iiings-processen framskrider, synas de salt- 

 oeh vattenaktiga ämnena åter skilja sig från 

 gulan, som i samma mån minkas och till 

 och med blir mindre än förul; samt att i 

 sista veckan äfven största delen af phos- 

 phor lemnar gulan, och återfinnes i kyck- 

 lingen, der den såsom phosphorsyra bör- 

 jar att med kalkjorden bilda skelettet; 

 h vilken kalkjord (omkring 3 gran) ej kan 

 upptäckas i ett färskt ägg, utan först un- 

 der ut?ecklings-processen på ett änpu oför- 

 ilarligt sätt synes uppkomma. 



