468 



3. blott föga mera utbildade synas kärlen uti 

 grunddelarne hos de fullkomligare Växterna, 

 uti lederne (Knoten) såsom maskformiga krop- 

 par; 4- fi'"^ dessa höjer sig kärlet uti interno- 

 dium, liksom det åt sidan förlorar sig i blad, 

 och åtskiljer sig uti båda genom enkelhet och 

 utsträckning; 5. hvarje kärl beslår al aine vä- 

 sentliga delar, näml. af hinna och fibrer; blott 

 de inneslutna fibrerna åtskilja kärlet anatomiskt 

 från den vanliga cellen (^cellulen); 6. vid till- 

 bakaskridande förvandling, vid vedbildning, 

 upphäfves jemnvigten hof dessa båda delar, an- 

 tingen erhålla fibrerna öfvervigten — och nät- 

 formiga kärl uppkomma; eller erhåller hinnan 

 öfvervigten — och porösa kärl uppkomma. — 

 Förf. erinrar sjelf, att han aldeles icke anser 

 sin åsigt af saken såsom bevist, utan alt han 

 hufvudsakligen velat framställa den till vidare 

 granskning och ompröfning. "66^. 



IV. Växt-Physiologie. 



Prof, G. R. T re vira nu s i Bremen har 

 ntgifvit 6:te Bandets ardra Afddning afsinBio- 

 logie eller Philosophie öfver den lefvande Na- 

 turen, uti hvilket verk flera hithörande ämnen 

 afhandlas. »^j^.^ 



Dr Schelver har framställt ett arbete 

 öfver Växtvcrldens lifs- och formhistoria, hvil- 

 ket verk jag dock icke haft tillfälle se '68^. 



i««) Regensb. Bot. Zeit. 1822. N:o i. p. i — 13, N:o 2. 



p. 17—23, 

 'i?) Biologie öder Philosophie der lebenden Natur, 



fiir Natuiforschei- und Aeizte. 6:ter Band. 2:e Ablh. 



von G. R. Tre vi ra n US. Göttingen. 1822. 8:0. 

 ■ 6 8) Lebetis- und Forrageschichle der Pflaffzenwelt. 



