484 



la, alt Joidcn vitl denna förflutna period icke 

 egde andra Växter än de, hvilka dessa lager in- 

 nehålla; eller att dessa Växter endast liördt till 

 vissa localer, som luifva gifvit uppkomst åt Sten- 

 kols-bildningen^ liksom nian ännu ser vissa hö- 

 gar Qes turbieres) framställa en ganska egen 

 och mycket mindie varierad vegetation än den 

 af det öfriga af jordytan. Förf. vill ej söka att 

 efterforska härom; båda n^ening^arne hafva haft 

 sina försvaraie. 



Hr Brongniart anmärker vidare, att den 

 mening, som åtskiilige Förfaltaie hall, alt dessa 

 Växter kunna hafva blifvit förda från aflägsna 

 climater till de ställen, uti hvilka de nu finnas 

 nedlagda, synes strida mot alla de faeta, hvilka 

 blifvit allt hitintills anmiirkUi, och har inget 

 grundadl skäl för sig. 



Läget af de fossila Växterna uti Stenkols- 

 grufvorna, den fulJkomliga förvaringen af utom- 

 ordentligt späda blad, sådane som flera af Förl". 

 anförde FiUces, l.t^H^ftcn af sjcllVa de ofla gan- 

 ska stora löfven, och mer än allt della: närva- 

 ron uti många grufvor af verticala stammar, ge- 

 nomgående de olika lagren af de berg-arter (^'es 

 rochers), hvilka innesluta dem, motsäga fullkom- 

 ligt denna mening. Dessutom eiinrar Förf., att 

 denna förmodan ej lättar föiklaringen af olik- 

 heten emellan dessa tragters Växter, och de som 

 nu bebo våra climater, ty det finnes niislan li- 

 ka myeken skillnad emellan petrificaterne af Sten- 

 kols-formation och Equinoxial-Zonens Växter, som 

 emellan dessa petrificater och de tempererade Re- 

 gionernas Växter; och antagande all de hafva 

 blifvit förda från Equalorial-Regioiier tijl luiro- 

 pa, måste man icke desto niindre nredgifva, alt 

 de Växter, hvilka fordom funnos på jorden. 



