485 



skiljde sig spccificc och ibland geueiice från 

 dem, livilkii nu ])eLo niinindo Iragtcr. 



Föif. anser det deiföie vara nog bevisL, 

 att Europa vid en tidpunki , hvais ' aflägsenliet 

 rnan ej kan beslå m nid, om icke Itilikomiigt ,' 

 dock åtminstone llJI niangii delar, var bekliidd 

 med Viixtei, luilkoinligen olika dem, hvilka nu 

 finnas; och att dessa Växter visade sig, med o- 

 betj^dliga specifica förändringar, endast pa vissa 

 andra punktei- af klotet; derom kan juan ej 

 tvifly livad Ameiica angår, hvarifrån Förf. sedfc 

 ett no? anseniict anlal af Växt-aftrvck från Sten- 

 kols-lagren; och några stycken från Indiens Sten- 

 koisgrnfvor, och iifveii sådane från Poi t. lackson 

 på N3'a Holland i.jna.s vidare bekräfta denna be- 

 synnerliga analogie emellan Växter från alla 

 Stenkolslager, hnrndant än deras afstånd från 

 hvarandia må \ara, hviiket synes t illkärniaiiif- 

 va, alt öfver hela Jordklotet vid denna tidpunkt 

 funnits en ^ egclalionens enformighet, som nu 

 mera v.\ finnes, eller som åtminslpne blott lore- 

 kommer hos tle enklaste Vä\t-(amiljer , sådane 

 som Ahj^er , Svampar j, Liclienes ; Mossor &c., 

 hvilkas Slägten ocli ofta älven arter återfinnas 

 på ganska aflägsua punktei-, uti de båda Hemi- 

 sphapreiiia och under- ganska skilda latituder. 



Förf. anser, alt ett al de måst anmärknincrs- 



o 



värda facta, som skulle följa af denna jemnfÖ- 

 rel«e emellan Växter (rån olika lager, är, att 

 sådane Växl(;r- som Filices oi:\\ Lycopoditr, hvil- 

 ka funnos fr;in Vegetationens första tidpunkter, 

 och hvilka ä/inu växa på jorden, icke återfin- 

 nas i nyare lager, sådane som les lerrains de 

 s('cJiment sujx-r it.ur , hvars fossilier likväl hafva 

 den största likht t uumI nu kivande växter. Den- 

 na fränvaio af Filices uti de nyare lagren au- 



