43 



jen: Squalus Carchanas, hvllken Quoy 

 och Gaimard funnit i medelhafvet, i at- 

 lantiska Oceanen, vid Indiens och Molluc- 

 kiska öarnes kuster, i Nj^a Hollands gran- 

 skap samt i Stilla Hafvet, och genom deu 

 noggrannaste jemlörelse, mellan individer 

 från så olika tiall, öfvertjgat sig om allas 

 identitet i afseende på arten. — Den färg- 

 prakt och glans, som så mycket utmärka 

 tropikernas foglar och insekter, tillhör i 

 lika rikt mått äfven de fiskar och sjÖdjur, 

 som här öfver grundare ställen i den stör- 

 sta mängfalldighet skimra mot solstrålar- 

 ne, och Quoy och Gaimard intyga, att de 

 teckningar öfver dessa praktfulla fiskar, 

 dem man i Europa ofta ansett öfverdrif- 

 ne, ega sin verkliga motsvarighet i Natu- 

 ren. Ett bland undantagen från denna 

 regel synes Rio de Janeiro visa, hvarest 

 åtminstone de flesta af dessa resande ob- 

 serverade fiskarter, röjde denna enklare 

 och mindre lysande teckning, som van- 

 ligtvis utmärker alster af hafstrakterna när- 

 mare polerna. Det är i synnerhet grun- 

 dare ställen som erbjuda det för en Europé 

 alldeles öfverraskande skådespelet af en 

 mängd brokigt skimrande fiskar, h vilkas 

 paradoxa former ofta lika mycket fängsla 

 uppmärksamheten som deras glänsande 

 regnbåges-färger; dess emellan måste deu 

 sjöfarande äfven genomtåga omätliga ök- 

 nar af hafvet, der inga af dessa föremål 

 mildra enformigheten, och der han endast 

 träffar ströfvande truppar af vissa rof-fiskar, 

 t. ex. af Coryphaena, Scomber, o. s. v., 

 gom i ulla direktioner stryka genom haf- 



