ns 



Ön Timor, som af Pkron just blifvit 

 anförd såsom ett af de mest iilmärkla 

 exempel på dessa koral I-polypeis förmi- 

 dransvärda byggnader, liar af Quoy och 

 Gaiimard hlifvit undersökt. — De korall- 

 bankar, som det iilVen här minskade hal- 

 vet qvarlemnat på slrandlandet, äro af 

 en sådan vidd och mäklighet , alt man 

 Väl vid första påseendet kan lockas alt 

 tro, det hela Ön vore bildad af samma 

 ämne. Men om man uppstiger på öns 

 inre kullar, så finner man lodräta lager 

 af en blågrå schilter, samt vid de genom- 

 skurna stränderna af floden Bacanassi Jas- 

 pis och grof kalksten , b vilka utgöra den 

 basis på hvilken korallerna bjgdt. 



Af dessa observationer kullslörtas så- 

 ledes de ofvannämnde kolossala hypothe- 

 serna om dessa Lithophyters både ford- 

 na och tillkommande oberäkneliga verk- 

 ningar. 



Den hufvudsakliga modifikationen i 

 åsigten om dem är, att de egentligen äro 

 inskränkte i utförandet af sina byggnader 

 till ett distrikt näimare hafsytan, och u- 

 tan förmåga att på ett större djup kunna 

 grunda och derifrån uppföra dem. Men 

 äfven med denna inskräkning utgöra de 

 alltid ett märkvärdigt phenomen. 



Quoy och Gaimard skatta dessa afli- 

 ihopliyter på Timor uppbyggda lager till 

 en högd af 20 eller aS fot, och synas til- 

 lika medgifva, att de, genom den jemna- 

 re beklädning hvarmed de fylla och öf- 

 verdraga de ojemna och hvassa klippor- 

 nas ytor, verkligen bidragit, och ännu 



