3a. 



öfvev densamma företages; hannarna lata 

 höra ett beständigt buUrande läte; hela tå- 

 get intager de högsta vid stranden ståen- 

 de trädtoppar, och flyger slutligen på en 

 gäng åstad till den motsatta stranden, hvil- 

 ken. de starkare utan svårighet uppnå, äf- 

 ven om floden är en engl. mil bred; men 

 b varvid de svagare då ofta nog slutligen 

 nödgas rädda sig genom simning. — Par- 

 ilingstiden hos dessa vilda foglar inträffa 

 i Mars. Skogarna genljuda då flera mil af 

 hannarnas starka och egna lektoner; och 

 vid solens uppgång flyga de ned från träd- 

 topparna och svänga sig omkring framför 

 honorna, med den uppblåsta och löjligt 

 gra vitetiska hållning, som äfven den täm- 

 da fogehi iakttager. 



Honan tillreder sitt bo så fördoldt som 

 möjligt; ty de äro utsatte för en mängd 

 fiender, så väl Roffoglar som i synnerhet ett 

 slags lodjur, Fe/is rufuy och äfven or- 

 mar. — Hr AuDUBON anmärkte derföre en 

 gång trenne honor, hvilka gemensamt lågo 

 öfver 4^ ^%%y h varigenom en ökad vak- 

 samhet så mycket säkrare fredade dessa 

 från alla möjliga anfall. 

 Drömas Redan år i8o5 beskref Friherre Pay- 



^'ia*^" ^"^^ ' ^ ^* ^^^* ^'^^'^' Handlingar en gan- 

 ska utmärkt fogel, hvilken han under si- 

 na resor hade köpt af en fogelhandlare i 

 Amsterdam. Den befans utgöra icke blott 

 en u}^ art, utan äfven ett alldeles eget slägte, 

 och erhöll namn af Drömas Ardeola. Un- 

 der de tvenne decennier som sedan för- 

 flutit, har ingen naturforskare vidare an- 

 fört denna art, och intet Museum vetter- 



