117 



"På Fiskebeckskil hade en fiskare för- 

 sökt, att i stället för den dyra utländska 

 bark, som vanligen nyttjas till Flå eller 

 Flöte på kensorna vid Storbackier, och 

 som blott ett eller annat år kan begagnas, 

 bruka ihåliga fyrsidi^a flöten af jernbleck, 

 af circa i i tums bredd och 3 å 4 tums 

 längd och väl hoplödda. Han gjorde för- 

 sök med några få kensor, och nedsänkte 

 sin storbackie på vanligt djup, 120 famr 

 nar. Då han åter upptog sin storbac-. 

 kie, befans, att bleckflötena voro på alla 

 sidor hoptryckta, och att vatten ha<le in- 

 trängt sig i dem genom sjelfva metallen. 

 Han borrade hål på sidan, och utsög vatt- 

 net, som befans vara alldeles sött. Sjelf 

 såg jag dessa bleck-flöten , och flere fiskare 

 intygade uppgiftens riktighet , samt tillade , 

 att om man vid backen nedsänker ett styc-r 

 ke furuträd på det nämda djupet, det be- 

 finnes vid upptagandet vara så hoptryckt, 

 att det genast sjunker om det lägges i vat- 

 ten. — Häraf kan man göra sig ett be- 

 grepp om den starka tryckning, för hvil- 

 ken fiskar redan på i 20 famnars djup äro 

 utsatta; och dock är detta djup ej på långt 

 när det störst^ på hvilket fiskar uppehålla 

 sig. Några arter gå, under vissa årstider, 

 på 200 till 2 5o famnars djup. Hvarje 

 fiskart i hafvet sjaies hafva sin bestämda 

 region. De fiskar som i Nordsjön vistas 

 på de största djup äro följande: 

 Håskerdingen (jSejualus Gunnerf) går än- 

 da till 25o famn. 



Björkelångan (Gadus norvegicus) 200. 

 Vanliga Långan (Gadus Molva') 200. 



