i36 



eller Tercbratnlitcrna , sLörsla antalet, och 

 de äro äfven de mest utspridda, emedan 



de 



Den liknar As. expansus , men facial-Iinien 

 är å sidorna mera svängd utåt; kroppens 

 segmenter äro utmärkta genom en djup iara, 

 som gar tvert öfver segmentet, och ett eget 

 veck pa det ställe, som visar skillnaden mel- 

 lan rhachis och pleurae. Pygidium visar en 

 ovanligt bred rhacliis, och de derifrån utgå- 

 ende strålarna äro mera raka eller stela än 

 på andra arter. — Fragmenter visa, alt den- 

 art uppnätt en betydande storlek. 



7. NiLEUs Gl o me rinns.- En beslämdt ny 

 och egen art, ehuru jag deraf blott sett ett 

 enda, hoprulladt exemplar, nieddeladt af 

 Hr D:r Wahlberg, utan säker lokal-uppgift. 

 Atl dömma af kalkens utseende och af ar- 

 tens slägte, skulle jag gissa, att den är från 

 Östergöthland, t. ex. från Husbyfjöl? — Den 

 liknar mycket Nilens armadillo ^ och saknar 

 liksom denna alla spär af den vanliga rygg- 

 fåran, men är tydligen skilld genom 10 leder 

 på kroppen, en något mera utåt svängd fa- 

 cial-linie, och något mindre ögon, m. m. 



8. Ampyx? pachyrrhinus: Under detta 

 namn anmärkes ett besynnerligt bi Idadt frag- 

 ment af ett Paljead-hufvud , som Hr Prof. 

 Berzelius liemfört från Husbyfjöl , och sådant 

 äfven Hr Olivecro.va meddelat. Det innefat- 

 tar blott den mycket convexa, uppdrifna, och 

 framskjutande inre delen af ett liufvud, öf- 

 verallt tätt beströdt med fina punkter, och 

 ä ömse sidor tecknadt med tvenne krökta få- 

 ror. De skenbara spåren af ögon äro tvif- 

 velaktiga; men då denna plumpa och fram- 

 skjutande del äfven inundei: är oskadad, och 

 beströdd med upphöjda punkter, synes den 

 snarare utvisa en obekant art af Ampyx än 

 af Calymene. 



9. Battus iaevigatus: finnes i de stör- 

 re Orstensbollarna , spridd , och i sjelfva mas- 



