i5 



djur '). Det är icke just sällsynt i Fin- 

 land, och efter Finska exemplar hafva 

 Linné, Gadd, Leche m. fl. lemnat Leskrif- 

 ningar deröfver. 



Hvad nu den här uppkomna hufvud- 

 frågan beträffar, eller Menkens plats i Sy- 

 stemet, så kan jag ej dela Hr Glogers 

 åsigt. Menken är ingen Utter utan en 

 Illerj, ej allenast till tandbyggnaden, utan 

 äfven till de öfriga kroppsdelarnas form 

 och förhållanden, ja äfven till färgteck- 

 ningen; endast hårbeklädnaden liknar mer 

 Utterns. Svansen är blott vid roten li- 

 tet plattad för öfrigt trind, och långt 

 mer yfvig än Utterns. Hufvudet ej me- 

 ra nedtryckt än Illerns o. s. v. I lef- 

 nadssättet afviker han ej heller särdeles 

 frän Illern, som, åtminstone hos oss, of- 

 tast förekommer i granskapet af vatten. 



Den obetydliga skillnad Hr Gloger 

 trott sig finna i Illerns och Menkens tand- 

 Lyggnad , har ej bekräftat sig på de exem- 

 plar jag haft tillfälle att undersöka; hos dem 

 är Menkens och Illerns tandbyggnad, med 

 undanlag af något olika storlek, fullkom- 

 ligt lika. — Hr Gloger har visst rätt att 

 man ej ensidigt bör indela endast efter 

 tandbyggnaden; men man kan taga för 

 gifvet, att, då arne djurarter hafva så lika 

 tandbyggnad som Menken och Illern^ äf- 

 ven allt annat väsendtligt är lika, och 

 att de således ej utan våld på naturen 

 kunna skiljas till olika Genera *). 



') Delta påstående repeteras 3 särskilta gånger. 

 *) Jemf. Illuminerade Figurer till Skandina- 

 visk Fauna, 2 Iläfl. pl. 8. 



