^4 



lallar Mas Jaculus. Schreber hade väl 

 skilt dessa arter från SJägtet MiiSj och hil- 

 dat för dem ett nytt under namn af Di- 

 pus; men han hade i detta nya Slägte 

 upptagit åtskilliga arter som icke hörde 

 dit. Illiger inskränkte först Slägtet Dipiis 

 inom sina hehöriga gränsor, genom, att 

 derifrån skilja Slägtena Pedetes och Meri- 

 ones. Han upptog också de 3:ne af Pal- 

 las anförda varieteter af dess Mus Jacu- 

 lus för egna arter, tillade ännu tre, efter 

 andra författares uppgifter, så att han till- 

 sammans anförde 7 arter. Dock hade han 

 ej haft tillfälle att sjelf granska dem, och 

 i det hela taget visste man ej mer om des- 

 sa djur än det som Pallas för fulla 5 o år 

 sedan anfört. 



Genom de specimina som Hrr Hemp- 

 RicH och Ehrenberg samlat och hemfört från 

 Egypten, Nubien, Arabien och Syrien, 

 samt Hr Eversman från Siberien och Kirgi- 

 siska Stepperna, har Hr Lichtenstein blifvit 

 satt i tillfälle att företaga dessa intressanta 

 undersökningar. 



Hos de djur som höra till detta Släg- 

 te råder en ganska stor disproportion mel- 

 lan främre och bakre extremiteterna; de 

 främre finnas blott som rudimenter: de 

 bakre äro deremot mycket långa och bak- 

 delen af kroppen m^^cket tjock. Frambe- 

 nen äro försedda med 5 tår; bakbenen 

 hafva aldrig mer än 3 tår som under gå- 

 endet röra vid marken, samt i eller 2 

 bi-tår (digiti spurii) som sitta högre upp 

 och röra ej vid marken. 



