3i 



cnidedrägten ^) till slut påstår Förf. att 

 Phoca viiutina och barhata skiljas deri- 

 genom att den sednares inigar ej kunna 

 simma eller dyka med lätthet förr än 4 — - 

 6 veckor efter deras födsel; den förras 

 deremot så snart de kommit till verlden. 

 Jag tviflar på riktigheten af denna 

 ujipgift, emedan jag aldrig förr hört talas 

 om någon Phocace, hvars ungar kunnat 

 med lätlhet simma och dyka så snart de 

 kommit till verlden; tvertom stämma alla 

 underrättelser deri öfverens att Skälarterna 

 föda sina ungar på isen eller på stranden 

 och dägga dem der under flera veckor. 

 Sådant är äfven förhållandet med Öster- 

 sjöns Skalar, bland h vilka Plioca 'vitutina 

 också finnes. Hr Prof. Ödmann som i K. 

 Vet. Academiens Handl. 1784, p. 82, skrif- 

 vit ganska intressanta Anniärknijigar om 

 Skälslägtet i Östersjön^ yttrar sig (sid. 85) 

 om dessa sjödjur: "Man skulle lätt tro att 

 "Skälungen, som för sin dumhet kallas 

 "Skältok, hvarken kan simma eller trifvas 

 "under vatten; ty han ligger ständigt på 

 "iskanten, der modren planterat honom, 

 och dä skyttar nalkas, är nöjsamt att se 

 huru den omtänkta modren fattar ungen 

 i sin mun och för honom till något mera 

 tryggt isstycke, der hon lägger honom och 

 simmar hredvid detsamma. Du alla Ska- 

 lar fortsätta sin flykt med dykning, vidta- 

 ger dock modren aldrig denna utväg, då 

 hon för sin unge; lägger honom ej hel- 

 ler uti vattnet. 



») Bullel, drs So. n. 5, p. i i/j. 



