4o 



märker att Slägtet Xema blifvit skildt frän 

 Larus endast derfore att den art man fun- 

 nit [Xema Sabinij hade klufven stjert. 

 Men denna samma art har som unge tver 

 stjert. Larus niinutus deremot har som 

 unge klufven stjert och skulle följaktligen 

 i denna period höra till Xema; men i en 

 följande till Larus. 



Hr Temminck uppräknar af detta Släg- 

 te 21 arter: 



I. Larus ^laucus Brunn. NB. Denna art 

 är aldrig funnen i Sverige. Den art 

 som af Dr Ödmann m. fl. och äfven af 

 mig hlifvit kallad L. glaucuSj är La- 

 rus argeiitatus. N. 



2. Larus marinus —^ allmän i Nord- och 



Östersjön N. 



3. Larus leucomelas Temm. stränderna af 



Oceanien, 



4. I^arus ichthjcetus. De varma trakter- 



na af Asien; utloppet af Ganges, 

 norra Afrika , röda hafvet ; sällan 

 Europa. 



5. Larus argentatus allmän vid alla våra 



kuster. N. 



6. Larus Jlavipes (eller L. fuscus Linn.) 

 mindre allmän vid vara södra än nor- 

 ra kuster. Benämningen fuscus är 

 i flera afseenden bättre än flavipes N. 



7. Larus glaucoldes (är L. leucopterus 



Faber) finnes vid våra kuster; men 

 sällan. N. 



8. Larus melanurus Temm. Japan och 



Asien. T. 



9. Larus Audouini. Södra Europa. T. 

 10. Larus eburneus. Stundom vid Nor- 



rige N. 



