91 



ivasser-MolIusken. Hr Pfeiffer börjar med 

 en systematisk öfversigt, der i synnerhet 

 Ferussacs indelning följes, och hvari cha- 

 rakterer lemnas för ordningar, familier 

 och slägten ; och dessa charakterer äro tag- 

 na så väl af djuret som af skalet, i — Der- 

 efter följer (p. i r-— Sa). Beskrifning öfver 

 de Tyska arter, som Hr Pfeiffer ej be- 

 skrifvit i de förra afdelningarne, och en 

 utförlig synonymi bifogas. De här beskrif- 

 na arter upplysas äfven genom illumine- 

 rade figurer, hvilka likasom de hvilka 

 Hr Pfeiffer förut publicerat, äro trogna 

 och utmärkt vackra. 



Genom detta nya bidrag har Tysk- 

 lands Fauna fått en ny och oväntad till- 

 ökning. De flesta här beskrifna arter sak- 

 nas hos oss ; en del deraf äro likväl redan 

 som Svenska beskrifna — och några torde 

 dessutom vara att upptäcka. Arion alhus 

 Fer. (Limax albus Mull. Lin.) anses vara 

 en art; men Limax äter och rufiis anses 

 böra förenas (p. 53) under namn af Arion 

 empiricorum Fer. — Limax albus är hos 

 oss icke sällsynt; han finnes i mängd i 

 bokskogarna uti det sydligaste Skåne, och 

 jag har träffat honom långt upp i Norrige. 

 Efter de öfvergångar jag sett från honom 

 till Limax äter j, anser jag honom der- 

 med böra förenas; men aeremot har jag 

 aldrig sett någon öfvergång från Limax 

 rufiis till äter eller alhus. — Vår Limax 

 fasciatus kallas här Arion hortensis. — 

 Helix bidentata (p. 17) med goda figurer 

 tab. IV. f. i3, i4, — finnes således åtmin- 



Pr. Nilttons Arsb. lÖag. 7 



