io6 



na Polyp-familj (Crinoidea) icke blott i de 

 yngre bildningarna, utan ända ned i vår 

 öfvei gångsfonnation. Hittills kände man 

 blott en enda lefvande art af slägtet Pert- 

 tacriJius (eller kanske rättare Encriniis j) 

 och denna var Encrinus Caput Me^usce 

 Lam. som blifvit uppfiskad i We^tindiens 

 liaf vid Martiniqvie, pch hvaraf exemplar 

 skola finnas i Museerne i Paris och Lon- 

 don ^). Men äfven af denng, sona dessu- 

 tom i Samlingarna är mycket sällsynt, kän- 

 ner man hittills endast torkade exemplar. 

 Heir Lamarck, som beskrifvit honom, har 

 infört honom bland s\\\^ Polypes JlottanSj 

 och påstått att stjelken på hvilken polyp- 

 hufvudet (Umbella) sitter, icke är fastvu- 

 xen- vid någon främmande kropp på hafs- 

 bottnen , utan fri, liksom Pennalula j Vir- 

 gularia &c. Att detta är misstag kan man 

 väl nu sluta af analogien. De rotstycken 

 vi ej sällan finna af vår Svenska Encrini- 

 tes Gothlandicus Wahlenb. visa tydligt 

 att denna art varit fastvuxen vid främ- 

 mande kroppar; och Thompsons Pentacri-r 

 nus europceus är det äfven. Hr Thompson 

 upptäckte honom på anförda ställe, på ett 

 djup af 8 — 10 famnar, sittande på stjel- 

 ken af Sertularier och Flustrer. — Stjel- 

 ten af Encrin. Gothlandicus är stundom \ 

 tum i diameter, men längden känner man 

 ej, emedan man enda^st funnit brutna styc- 

 JiPn. Encrin. Caput Medusoi är tjock som 

 en svanpenna och flera fot hög; Penta-^ 



P) Lamabcks Hist. Nat. des Anim. s. vert. Tora, 

 •% y p. 435. 



\ 



