iiG 



polen; och af dem som lefva ständigt el- 

 ler tidtals i vattnet liv det Phoca hispida, 

 Groenlandica och Norvalen,, som träffas 

 längst åt norr. 



Det förtjenar mycken uppmärksamhet 

 att äfven de varmblodiga djuren (Mamma- 

 lierna och foglarna) kunna alstra och fo- 

 stret bibehållas, långt bortom den gräns 

 der snölinien sammanstöter med hafsjtan. 

 Man skulle tycka att isgränsen borde vara 

 gränsen för allt högre animaliskt och vege- 

 tabiliskt lif; men vi se att det ej sä för- 

 håller sig. Samma phenomen möta vi, om 

 vi undersöka isregionen i mer vertical rikt- 

 ning, d. v. s. sådan han träffas på vå- 

 ra Ijäll. 



^) affogtar: 



Snösparfven (Emberiza nivalis). 



Fjällripan (Lagopus alpina) sköts om 

 hösten vid stränderna af Treurenburg-ljär- 

 den 7 9°, 5 5'. 



Strandpiparen (Charadrius Hiaticula) 

 en enda sköts i Hekla-bukten. -yp^SS'. Jag 

 kan här tillägga att Lector Keu.hau från 

 Christiania, som sistlidne sommar gjort en 

 resa till Spilsbeigen, visat mig ett skinn 

 af Charadrius Morinellus som der blifvit 

 skjuten< 



Ebbsnäppan (Tringa maritima) i mängd 

 långs stränderna af Heklabukten. E!n för 

 ornithologien intressant underrättelse! 



Sterna arctica fanns i mängd häcka 

 på en holme i ett vatten pä Lowön 8o°,i5'. 

 En ofull växt unge sköts under 6 1 1 ° — > 

 Lams glaucus &c. 



