123 



dan af hornet utlöper i sl<åfvelHlca utbred^ 

 liingar. För min del tror jag doqk att des-» 

 sa horn tillhört Renen. Dylika som dem 

 Tab. yil föreställer, finnas äfven i vaia 

 torfmossor i Skåne, — och på snöfjällen i 

 IVorrige. De unga Renhornen äro aldiig 

 skåfvellikt utbredda, och de visa ofta ej 

 större krans än den på figuren angifna. 



Profess, G. F. Jäger i Stuttgart har FossiU 

 utgifvit en intressant afliandling om de^^^^^_^ 

 fossila Aniphibier som äro funna i Wilr- tenbcrg, 

 tenberi; *), Dessa qvarlefvor förekomma'*^^^-*'^' 

 derstädes dels i Lias formation, dels i K eu- 

 persandstenen och dels i Muschelkalken. 

 Hr Jäger beskrifver eller antyder deraf 

 följande arter : Crocodilus J^ollensis ; Geo- 

 saiirus Bollensis ; Jchthyosaurus plåt jo- 

 den, communis j intermedius och tenni-, 

 rostris; Plesiosaurus - -^ - af hyilka mer 

 eller mindre fullständiga qvarlefvor äro på 

 plancherna aftecknade ^) — Ur Keuper-^ 



*) Ueber die fossile Reptilieq, welche in "VViir- 

 lembeig aiifgefunden worden sind j von Dr G, 

 F. Jägek, Stuttgart 1828 4'0 VneA 6 lithogra-! 

 phierade Piqnchev. 



') Jag får vid detta tillfälle anmärka, att vi äf- 

 ven i Sverige hafva Lias formation, nemligen 

 hela den SKånsta stenkolsbildningen vid Hö- 

 ganäs, Bosarp, Wallåkra o. s. v. och att vi 

 äfven funnit åtminstone (tt bevis för fossila 

 Aniphibiers närvaro deri. Den så kallade Glos- 

 sopetra, som omtalas i K. Vetenskaps-Acad. 

 Handl. iSaS, p. io| o. f, såsom funnen i kalkskif- 

 fern vid Höganäs, har ej tillhört en fisk, utan 

 är en tand af en liten Krokodil- art. Den är frun 

 roten uppåt ihålig och på långs strierad. I 

 siunnia formation, har jag funnit åtskilliga Mol- 

 lu»ker, uf hvilkit en och annan redan äro 



