125 



Anm. Äfveii vSr Sl^ånska Sandstens- 

 tildning vid Hör ^ tyckes komma nära 

 vissa bland de af Hr Jager Leskrifna 

 formationer (Jemf. deras fossila växter 

 med dem vid Hör funna *°); men vid 

 Hör äro ännu aldrig funna spår till fos- 

 sila djurlemningar. 



I Grefskapet Dumfries, vid Corncokle- ^^^^^' 

 Muir i Skottland i ett stenbrott af rödjpir fn- 

 sandsten (new red sandstone) har Dr Duw-trjckta i 

 GAN funnit fotspår efter djur som synas sten. 

 hafva varit Sköldpaddor. Dessa spår träffas 

 i flera öfver h varandra liggande lager af 

 samma bergart; och man har funnit dem 

 från ytan ända ned så djupt man hittills 

 kommit, eller kring 4 5 fot i perpendikulär 

 riktning. De lager i hvilka de finnas äro 

 sluttande med en vinkel af 38°, och sy- 

 nas hafva utgjort en småningom genom 

 nya lager tillökad sandbank, pä hvilka 

 djuren gått upp och ned från och till ett 

 välten, som troligen befanns vid foten af 

 sandbanken. Dr Duncan nämner, att på ett 

 stycke sandslen af 5 fot a tums längd, som 

 blifvit fördt från stenbrottet, finnas 24 så- 

 dana spär, och Prof. BuckIand omtalar ett 

 annat sandstensstycke som visade ej min- 

 dre än 4o. Dr Duncan tror att dessa spår 

 tillhört flera djurarter af olika storlek. Det- 

 ta fenomen är ganska märkvärdigt och spri- 

 der mycket ljus öfver dylika berglagers 



") Ucbei- die Pfalzenvcrstelnerungen welche in 

 dem Bausandstcin von Stuttgart vorlommen; 

 von Dr G, F. Jägbr. Stuttgart 1827. — En 

 Klor (1(.| synes niig alldeles identiska uicj do 



Morska. 



