5o 



med dtnmeå deii olika färgen hos olika foglars ä^^. 

 J?^'*" Han anmärker att de foelar, h vilkas nä- 

 hosfog-sien och ägg äro mer än andras blottställ- 

 larsagg.^^ för fienders åsyn, lägga ^ys,2^, h vilkas 

 färger knappt kunna skiljas från de ora- 

 gifvande föremålens; de foglar deremot, 

 hvilkas ägg hafva lysande färger, som 

 skulle ådraga dem deras fienders större 

 uppmärksamhet, gömma sina ägg i ihåli- 

 ga träd eller i andra caviteter eller ock 

 lemna de dem icke, om ej under natte- 

 tiden. Äfven är det anmärkningsvärdt att 

 hos de fogelarter, hvilkas nästen äro blott- 

 ställda, och hos hvilka honorna ensamma 

 vårda äggen, utan att hannarne bry sig der- 

 om, äro honorna i allmänhet af en annan 

 färg än hannarne och mer lika de omgif- 

 vande föremålen. 



Hr G. indelar fogeläggen i a:ne serier, 

 efter deras färger: nemligen i sådana, som 

 hafva blandad och i sådana som hafva en- 

 kel färg. De enkla färgerna, såsom hvit, 

 blå, grön och gul äro de mest lysande 

 ' och följaktligen de farligaste för äggen. 



Den rent hvita färgen, som af alla lättast 

 förråder sig, träffas hos äggen af sådana 

 foglar, som kläcka uti ihåliga träd eller i 

 bo med så trång ingång, att deras fiender 

 ej kunna Se in i dem t. ex. Hackspettarne, 

 Göktytan, Blåkråkan, Vattenstaren, Sva- 

 lorna, vissa Mesar, Gärdsmj^gen m. fl. 

 — Den hvita färgen förekommer äfven 

 hos de arter, som ej lemna sina ägg utan 

 om natten t. ex. Ugglorna, vissa Hökar: 

 samt hos sådana starka foglar, som äro i 



