59 



na frulita mycket för ormar; de fly för 

 dem, om flykten är möjlig; i annat fall 

 blifva de orörliga och tillsluta ögonen. 

 Denna fruktan är ej ogrundad, ty en orm 

 kan döda och uppsluka en Ödla, hvars 

 hufvud är tvä gånger så stort som hans. 

 Förf. beskrifver äfven Ödlornas vistelse- 

 ort och de hål , som de gräfva till sina 

 gömställen. Derefter beskrifves deras cir- 

 culation och respiration, deras secretioner 

 och generation. Under sista rubriken om- 

 talas deras generations-organer, yttre kön- 

 skillnad; äggens storlek äro afpassade ef- 

 ter individens, åtminstone hos honan till 

 L. ocellatUj som synes vara mogen till 

 fortplantning långt förr, än hon hunnit sin 

 fulla växt. Eljest är det svårt att säga, 

 när individen kan betraktas som full- 

 växt, så vida det äger grund, att Amphi- 

 biernas tillväxt varar hela deras lifstid. 

 Denna lärer vara m3^cket lång, om man 

 skall tro Abboten Bonnaterre; han talar 

 om en Lacerta 'viricUsj, som man såg i 

 mer än 20 år framkomma ur samma hål, 

 midt på dagen, för att värma sig i solen. 

 Deras tillväxt är mycket långsam (Meckel 

 comp. Anat. p. SgG.). Likväl reproduceras 

 en afbruten stjert nog hastigt under heta 

 sommardagar. Detta i physiologiskt afse- 

 ende intressanta phenomen beskrifver äf- 

 ven Förf. — En ny reproducerad stjert 

 blir aldrig sä lång som den naturliga, 

 hvarföre proportionen mellan kroppens 

 och stjertens längd ej är antaglig som be- 

 stämd specifik charakler, så framt man ej 

 iakttager detta. En ny reproducerad stjert 



