67 



Nordsjön och Kategat, utan äfven långt 

 in i sundet, ända till Landskrona ocli 

 Barsebäck; men sydligare har jag ej sett 

 honom, och i Östersjön förekommer han 

 icke. Hos oss ätes han aldrig: fiskarena 

 frukta honom som en huggorm, och en- 

 ligt flera Läkares intyg visa följderna ef- 

 ter styngen af dess taggar giftiga sympto- 

 mer. Förfrs tanke härom är att Fjersin- 

 gens taggar ej gjuta något egentligt gift i 

 såret; men att de förorsaka djupa sår, 

 hvilka, liksom alla blessurer af detta slag, 

 kunna hafva svåra följder, om man ej ut- 

 vidsjar dem och låter blodet rinna ur dem. 

 Detta medel är utan tvifvel det säkraste, 

 liksom det enklaste o. s. v." 



Sid. 4^9 börjar beskrifningen öfver 

 det i Romarenas lyxhistoria, namnkunni- 

 ga slägtet Mullus. Häraf förekommer äfven, 

 ehuru ytterst sällan, en art vid våra syd- 

 vestra kuster (Mullus surmuletus Ltn.). 

 De få exemplar, jag sett, hafva blifvit fån- 

 gade uti sillgarn i September månad, i 

 Sundet vid Malmö och Landskrona. 



4."de Tomen, första kapitlet, p. 9 hand- 

 lar om slägtet Trigla. Sid. /\o beskrifvés 

 Trilla Hirundo Bloch, tab. 60, och Förf. 

 gör den anmärkning att man endast efter 

 de citerade synonymerna och figurerna 

 hos Linné kan sluta, att dess Trigla Hi- 

 rundo än den samma, som de Franskas 

 Perlon eller Trigla Hirundo hos Bloch, o. 

 s. v. Denna anmärkning är ganska riktig, 

 men för oss icke ny. Den som skrifver det- 

 'ta,Iiar redan för (lera år sedan yttrat sig 

 härom. Den beskrifning, som Linné i Fau- 



