73 



lörekomma vid Island, men ej vid Dan- 

 mark, t. ex. Squalus maximus et arcticiis j 

 GrmJiogaster arcticus , Gadits brosmCj 

 Holocentriis sangitineus ^) och Salmo vil- 

 losus. — Grönland har efter Fabricius ^S 

 fiskarter, livaraf några äro sällsynta och 

 andra osäkra; i alla fall har det färre ar- 

 ter än Island. Dessa länder hafva en del 

 gemensamma, en del egna; begge slagen 

 uppräknas (p. 8.) — Färöarne hafva ej 

 mer än 3o fiskarter. Förf. tror att de 

 starka strömdragen vid kusterna äro orsa- 

 ken dertill, att dessa icke äro fiskrika. 

 -i' Förf. indelar fiskarne, som vanligt, i 

 Broskfiskar och Benfiskar , och dessa Di- 

 visioner indelar han åter i Ordnimg _, 

 Zunftj Sippschaft , Gattnng j Familiej 

 Art. Men vigtigare än denna indelning 

 är Förf:s beskrifningar öfver hvarje art: 

 dess diagnos, synonymi, fullständiga de- 

 scription, med dess kritik, vistelseort, fö- 

 doämne, fortplantning, fångst, nytta och 

 skada. Med sådan utförlighet afhandlar 

 han alla Isländska fiskarter, och denna af- 

 handling är så mycket mer inti-essant för 

 oss, som nästan alla der förekommande 

 arter äfven höra till Skandinaviens Fauiia, 

 De anmärkningar jag har vid några af Få- 

 BERS uppgifter, skola meddelas i min Skan- 

 dinaviska Iclithy ologi. Tag vill här blott 

 tillägga att Förf. haft tillfälle, att efter 

 friska exemplar beskrifva äfven några af 

 Nordens sällsyntaste fiskar, t. ex. Gy- 



*) Är dock fångad några gånger i Sundet mel- 

 lan Seland och Skänc. N. 



