78 



handen att antaga, att de vandra långt 

 bort under andra breddgrader, eller att 

 de flytta långt ifrån de kuster, som de 

 under lektiden besöka; tvertom är det san- 

 nolikast att de, sedan lektiden är förbi, 

 utsprida sig i närmsta djupa vatten, tills 

 nästa lektid inträffar. 



Ehuru dessa åsigter, rörande Sillens 

 naturhistoria, icke äro nya eller okända 

 för oss i Sverige, då de redan blifvit 

 framlagda i ett underd. Betänkande af den 

 I Mars 1828, så torde det likväl vara in- 

 tressant att se dem bekräftas i de trakter, 

 der sillfisket för närvarande är rikast och 

 mest idkadt. 



Hvad den starka presslonen i hafs- 

 djupen beträffar, så är den visserligen icke 

 i Nordsjön så stor som den, hvilken Förf. 

 omtalar. Vid Norriges kuster äro de dju- 

 paste f]ärdarne kring 3oo famnar, eller 

 1800 fot, hvilket gör en tryckning på bot- 

 ten af 54i5 atmospherers tyngd, eller 

 1198I U. på hvar qvadrat decimaltura. 

 Yarrel Hr Yarrel har i Zool. Joiini. N:o 



om na- ^\y beskrifvit de 2:ne fiskar, som Ens^els- 

 geista männen kalla TVhiteheat och Shadj, samt 

 siUarter. p^ Tab. V, gifvit figurer af dessa begge. 

 Y. söker bevisa att icke den förra är, som 

 man förmodat, ungen till Clupea alosUj 

 utan en egen art, för hvilken förf. före- 

 slår benämningen Clupea alba. Hr S. G. 

 L. menar att denna art är den samma. 

 Som den Cuvier i Regn. anim. H, p. 3 18 

 kallar Clupea latuluSj samt Tyskarnes 

 Breitling och Fransosernas Blanquette. 

 Den andra arten, som Y. tror vara en 



