83 



det ofta häiidt att hrudgumraen funnit en 

 förtidig död under sin kärestas klor, så 

 framt han ej haft den försigtigheten att 

 i största hast retirera. Sednast har Latreille 

 i 3:dje bandet af Regne animal lemnat 

 ett kort sammandrag af det som förut blif- 

 vit bekant gjordt, rörande detta ämne: 

 "Flera af dessa djur, heter det, äro så 

 grymma, att de ej en gång skona sin egen 

 art, och att hannarne, af fruktan att blif- 

 va uppätna af honorna, endast med stör- 

 sta försigtighet, och efter många trefnin- 

 gar närma sig dem under fortplantnings- 

 tiden." Hr Westwoods iakttagelse synes 

 vederlägga detta: under hösten 182-7 blef 

 han varse i en vrå uti ett uthus vid Chél- 

 sea två små spindlar, som sutto nära vid 

 hvarandra på ett och samma nät: nätet 

 var anlagdt i horisontel riktning vid pass 

 2 fot öfver marken från ena väggen till 

 den andra. Begge spindlarne sutto på un- 

 dre sidan af nätet, och ungefär i dess 

 raidt, följaktligen voro deras r3'^ggar nedåt 

 vända, h varigenom observatorn desto lät- 

 tare kunde iakttaga hvarje omständighet, 

 som hade afseende på honans fekundation. 

 Då han bragte nätet litet i oordning, dro- 

 go insekterna sig tillbaka på ett kort af- 

 stånd. Efter en liten stund blef dock den 

 smalare Insekten , som var hannen , modi- 

 gare, och vände tillbaka, steg för steg, 

 o. s. v. Observatorn iakttog en fredlig och 

 ganska långsamt skeende parning mellan 

 dem. 



Sedan han observerat dem i denna 

 ställning flere minuter, utan att honan vi- 



