IIO 



arter: Kattlo, Varglo och Räjlo, hvilka 

 hittills varit hopblandade eller högst ore- 

 digt skilda. De kunna ej skiljas genom 

 grundfärgen, ty denna är hos alla om 

 sommaren mer hrun, stundom rödbrun, 

 om vintern mer grå, stundom hvitgrå ; utan 

 genom storleken och teckningen: Kattloen 

 [Felis cervaria pl. i, 2) är störst och har 

 på sidorna större svarta fläckar, hvaraf 

 äfven tre rader gä längs ryggen; Varg- 

 loen {Felis virgata pl. 3, 4) är något min- 

 dre, och härpå sidorna otydliga (om som- 

 maren) eller inga (om vintern) svarta fläc- 

 kar; men tvä smala svarta streck längs 

 rjggen: och Räjloen [Felis Ljnx Linn. 

 pl. 5) , som har aldrig hvarken streck eller 

 Jläckar pä rjggen eller sidorna. Härefter 

 följer en beskrifning och figur öfver Svar-' 

 ta Räfven (Canis nigroargenteus) , som 

 är alldeles identisk med Siberiens svarta 

 räf , och öfver Blä räfven _, som är en va- 

 rietet af Canis Lagopus. Af foglar före- 

 komma i detta Häfte blott tre, nemligen: 

 Landtörnen [Falco fulvus), Kärrhöken 

 och Sparfugglan [Strix passerina Linn.). 

 Denna sistnämda fogel har af sednare Orni- 

 thologer blifvit hopblandad med en nord- 

 amerikansk art: Strix acadica Gmel.; från 

 hvilken den likväl synes bestämdt skild 

 (jemf. The Genera of northamerican birds. 

 hy Ch. L. Bonaparte, p. ^Z6.). 



I andra Häftet finnes figur blott öf- 

 ver ett enda däggande djur Mustela Lu- 

 treola; de andra upptagas af foglar: Rac- 

 kelhanen [Tetrao hjbridiis ur og alloides) ^ 

 soqi är bastard af One och Tjäderhöna, 



