ta för tlem nya föremål, och så snart nå- 

 gon af tlem varseblir de deri liggande 

 maiskornen, sticker hon genast en af fram- 

 händerna genom den lilla öppningen och 

 griper handen full; men som öppningen 

 är för trång för den fulla handen att kom- 

 ma ut, söker hon utvidga den med tän- 

 derna. I detta ögonblick springer jägaren 

 fram och griper apan, som förr låter fån- 

 ga sig än släppa den mais, hon en gång 

 fått i handen. Nyfikenhet och förstörings- 

 lust äro tvä passioner, för hvilka aporna 

 äro i hög grad blottställde. — Nämde apa 

 har i visst afseende en sjelfständig -karak- 

 ler, och underkastar sig ogerna någon an- 

 nans vilja. Genom aga kan hon väl afhål- 

 las från en handling; men aldrig tvingas 

 till en annan. Hon ej blott sätter sig hård- 

 nackadt emot b varje främmandes vilja, och 

 f(djer endast sin egen, utan hon söker äf- 

 ven att underkasta andra varelser sitt god- 

 lyckc. Menniskan söker hon, genom smek- 

 ningar och hotande rörelser, förmå att upp- 

 fylla sina önskningar; de smärre, svagare 

 (Ijuren bero helt och hållet af hennes lyn- 

 ne. Är hon kopplad med en hund, be- 

 gagnar hon honom som ridhäst, och vet 

 äfven så godt att styra houom, som den 

 bästa ryttare kan styra sin häst. 



Med ett sådant skaplynnc kan hon ej 

 vara mycket läraktig. Också härmar hon 

 menniskan nfislan blott i sådant, som kan 

 lilirredsställa heunes lust för snatteri, t. 

 c\. alt »ippiia scijalull och buteljer, att ge- 

 noms()ka sin iiusbondes fickor o. s. v. Det- 

 ta skaplynnc gör all bon skaffar sig ett 



