8 



historiska liden, ända till vara dagar ■'). 

 Denna afliandling innehåller en mängd in- 

 tressanta uppgifter, rörande dels de tama 

 djurens antiqvariska historia, och domesti- 

 ceringens småningom skeende framsteg, 

 dels deras psjchiska förmögenheter och 

 Le vis för den af Förf. samt Roulin och flera 

 yrkade sats, att genom dressering förvärf- 

 vade färdigheter gä i arf frän den ena 

 generationen till den andra **). Detta fe- 

 nomen är ytterst märkvärdigt och kan, 

 med en blick på vårt eget slägte, leda till 

 ganska allvarsamma betraktelser. 



Att djurens domesticering blott små- 

 ningom framskridit till den grad hvarpä 

 den nu befinnes, visar Förf. genom män- 

 ga data. Att gässen och änderna, ännu 

 pä Romrarnas tid måste instängas under 

 flyttningsperioderna för att ej flyga bort, 

 har jag redan, efter Hr de i.a Mali.e, om- 

 nämt i förra Årsber. (p. 26). De hingstar 

 som Xenophon och Varro beskrifva såsom 

 mönster för krigshästar hade juba, cauda, 

 crebra, subcrispa, auribus applicatis; den 

 vilda häst, som Paltas beskrifvit i Sibe- 

 riens stepper och vestra Tartariets öknar, 

 hade på samma sätt svansen och manen 

 mycket långa och mycket yfviga; han 

 bar öronen bakåt lagda, liksom en häst 

 som ville bitas. Äfven lynnet hos den ta- 

 ma hästen, sådant Xenophon beskrifver det 

 45 o år före Ch. f., har mycken likhet 



*) Annales des Sciences Natur. Sept. i83o, p, 



5o. 

 **) Jpitif. föira Ärsber. sid. ^5. 



