lO 



Mastologie. 



Tigern i Redan liinse kände man att ticren (Fe- 

 norra !• rri- • T \ • o . .Pn • 



Asien. ^'^ 1 igiis LiN.j var en invånare atven in- 

 om Ryska rikets gränser. Pallas nppgif- 

 ver det bestämdt i sin Zoographia rosso- 

 asiatica i , p. 1 5, och han anför helt ohka 

 Mongohska, Kahnuckiska och Tungnsiska 

 benämningar för denna djurart ''). Dock 



pjecerne, en i sender. Om man nu förestäl- 

 ler sig att, under det han således sakta och 

 med hängande nos framgår öfver kortraden, 

 han i hast får ett tecken , och alt detta tec- 

 ken för honom hetyder apporte, så tager 

 han pjecen, hvarpå han syntes hikta, och 

 bär den till sin herre. — På detta sätt kan 

 snart ett helt ord och en hel mening bli 

 sammansatt, utan att hunden förstår det rin- 

 gaste deraf. Sådant var också förhållandet, 

 och det tecken som för hunden betydde 

 apporte var en liten knäppning med naglen. 

 Den som först uppläckte knepet, meddelade 

 det ät flera, som hvar för sig snart bekräftade 

 riktigheten deraf Hvarje gång då hunden 

 kom med nosen vid den bokstaf, som for- 

 drades för ordets sammansättning, hörde de 

 tydli£;t den lilla knäppningen som taskspela- 

 ren likväl sökte dölja för äskådarne derige- 

 noiT), att han liöU den ena handen öfver den 

 andra, eller lade dem båda på ryggen eller 

 satte dem i fickorna. — Ganska säkert be- 

 stod äfven Munitos hela beprisade klokhet, 

 endast i den simpla förmågan att apportera 

 efter ett dylikt tecken. 

 *) Piedan detta synes bevisa att dessa folkstam- 

 mar känna djuret såsom tillliörigt deras land. 

 I hela Europa kallas han liger; Ryska be- 

 nämningen Babr, kommer tydligen af Mon- 

 goliska, Darr. 



