47 



Herpetologie. 



I denna del af Zoologien har ingen 

 ting af stor betydenhet under året kom- 

 mit oss till hända. De iakttagelser, HrHAscocK 

 Hancock lemnat öf've.i- Kcumaner och AU~ "m 

 gatorer i Guiana '••■), äro påtagligt blanda- 

 de med fabelaktiga uppgifter, som Förf. 

 fått af de infödda i landet. Att här upp- 

 draga en gräns mellan det sanna och fal- 

 ska, och att anföra det förra och förkasta 

 det sednare, är knappt möjligt. Förf. an- 

 för som ögonvittne det fenomen, hvilket 

 äfven andra bekräftat, att kaimanen upp- 

 slukar en stor mängd kiselstenar. Hr Han- 

 cock fann 4 — 5 skälpund sådana i en kai- 

 man som han dissekerade. De voro af stor- 

 lek från en ärts till en valnöts. — . Förf. 

 beskrifver striden mellan kaimanen och 

 jaguaren , i hvilken den sednare alltid seg- 

 rar då striden hålles på landet, men kai- 

 manen blir segrare då han träffar jaguaren 

 simmande öfver floder (J). Ännu förfärli- 

 gare är striden mellan kaimanen och vat- 

 tenormen. För Delphinen flyr deremot 

 kaimanen. För menniskor skall detta djur 

 i Orinoko ha blifvit långt farligare efter 

 sista kriget, då det fick vana att äta men- 

 niskokött. De exemplar Förf. beskrifvit 

 äro kring 1 1 fot långa. Kaimanen löper 

 snabbt rätt fram, men kan ej vända sig i 

 hast. Under nätterna vandrar han Öfver 



*) Jamesons Edinb. riew philos. Journ. XIV, 

 Jill., Oct. 1829. 



