54 



Hajen (Squalus Cavcliarias) och dess Lotsar 

 (Gasterosteus tluctor), som nästan ständigt 

 följa honom. Förf. har genom förnyade 

 rön öfvertygat sig att denna sistnämde fisk 

 verkhgen visar hajen till sitt rof och le- 

 der honom nästan på detsamma. Hr Fre- 

 MiNviLT.E hade alltid i släptåg en jernkedja 

 med en krok, på h vilken han fästat ett 

 stycke fläck, till bete: i mycket lungt vä- 

 der närmade sig hajarna detta, men utan 

 att se det rodde de till höger ochvenster; 

 Hr Freminville såg vid sådana tillfällen 

 ofta lotsfiskarna, som höllo sig nära vid 

 hajens bröstfenor, skilja sig derifrån och 

 gå fram till rofvet samt derefter vända 

 tillbaka under nosen af hajen och derifrån 

 åter gå fram till rofvet. Hajen följde 

 dem då tätt efter, framkom på samma gång 

 som de, fattade i betet och blef fångad. 

 Om flyg- Hr Freminvili.e har en afton sett 12 



^flJg^^Hill 16 Flygfiskar falla ned m' flygten på 

 frambacken af dess fregat. För att så falla 

 på däcket, måste de ha kunnat lyfta sig 

 nära 18 fot öfver vattenytan. Hr. Fre- 

 minville har genom erfarenhet öfvertygat 

 sig att de flyga ganska riktigt och gifva 

 sina fenor, hvilka tjena dem till vingar, 

 ett slags dallring, som gör att de kunna 

 uppehålla sig och framfara i luften. Detta 

 motsäger deras mening, som föregifva att 

 deras uppstigande ej är annat än ett skutt 

 ur vattnet, samt att deras utspända men 

 orörliga vingar , endast tjena dem som fall- 

 skärm för att uppehålla dem en stund , 

 samt att de förlora hela sin kraft, då de 

 ej längre äro våta. Hr Freminville har 



