6o 



släppta i ett hvitt beckeii, fingo de inom 

 kort tid en blekt rödaktig färg och deras 

 karakterer försvunno. Då de i kristallkärl 

 utsattes för ljuset, vuidergingo de föga för- 

 ändring. 

 Om hör- Hr CuviER ocli DuMERiL liafva till Ve- 

 seiorga- ^gi^sJiaps-Acadeiiiien i Paris afeifvit berät- 



nerna i c 



hos telse om en afhandling af Breschet om 

 ^^ '^'^' hörselorganerna hos fiskarna '•'). Förf. 

 börjar med att visa huru organerna för 

 hörseln småningom modifieras hos de ver- 

 tebrerade djuren; huru hos vissa fiskarter 

 egna förhållanden äga rum mellan laby- 

 rinthen och andra kroppsdelar, stundom 

 indirect med det yttre, genom simblåsan. 

 Prof. Weber i Leipzig var den förste som, 

 i sin afhandling De aure et auditu homi- 

 nis et ajiimaliunij, Leips. 1820, visade, att 

 simblåsan hos vissa fiskar stod i commu- 

 nication med inre örat. Han har visat: 

 1:0 att simblåsan hos Sparus Salpa har 

 framtill 2:ne blinda appendices, af h vilka 

 hvardera är fästad vid en öppning i basis 

 cranii, som är tillsluten genom en hinna, 

 på hvilken saccus vestibuli hvilar; 2:0 att 

 hos Sillen (Clupea Harengus) simblåsan 

 framtill afgifver tvenne ganska smala rör, 

 som intränga i basis cranii, utvidga sig der, 

 grena sig i två, af h vilka hvardera slutas 

 i 2:ne uppsvallningar (ampoules), omslut- 

 na af motsvarande utvidgningar i benen, 

 och hvaraf den inre är större, den yttre 



*) Rapport sur ua Memoire de M. Breschet, 

 sax les organes de raudition des poissons. 

 Annales des se. nat. Sepl. i83o, io5. 



