8i 



begge lem nas upplysande figurer. (Isis 1. 

 c. Tab. VII. 



Man skulle tycka att snölinien, ellerDjur som 

 den böjd, der vattnet uppliör att finnas i ^g^-/ 

 flytande form, borde vara gränsen för allt 

 animaliskt ocb vegetabiliskt lif; men så- 

 dant är icke förbällandet. Man erinrar sig, 

 att den s. k. röda snörij som under några 

 år utgjort ett mod-ämne för botanisternas 

 afliandlingar, är färgad af en växt, som 

 uppkommer och utvecklar sig i sjelfva snö- 

 drifvan. Jag har haft tillfälle att se röd 

 snö på åtskilliga ställen på Norrska fjäll- 

 ryggen , der den fläcktals förekommer. Den 

 finnes aldrig bland nyfallen snö, utan vi- 

 sar sig först sedan snön legat några måna- 

 der, då det röda ämnet småningom spri- 

 der sig deri , från den äldre snö som ligger 

 under. På detta sätt uppkommer, utveck- 

 lar sig och frodas vegetabiliskt lif i sjelfva 

 drifvan: det synes derföre ej otänkbart att 

 äfven animaliska organismer skulle deri 

 kunna uppkomma och utveckla sig. Hit- 

 tills hade vi likväl ej någon iakttagelse, 

 häröfver. D:r Mure har beskrifvit en så- 

 dan i D:r Sillimans Journal. Han berät- 

 tar att i den snö, som under vintern le- 

 gat i hans iskällare, och som under hetaste 

 sommaren upptinades till dricksvatten, fun- 

 nos hundratals lefvande småkräk, så små 

 att de knappt märktes af blotta ögat, men 

 under mikroskopet befuinios de vara cru- 

 slaceer. Mig synes det dock troligast att 

 dessa cruslaceer funnits i den is, som legat 

 öfver snön i Hr Mures iskällare, och att 



Pr. Nihsoiis Aisb. t83i. 6 



