87 



breda hals ver tebrerna och af längden på 

 den häfvel, som hornen bildade, att dju- 

 ret kunde röra de sistnänide med en för 

 hvarje fiende farlig styrka. Samma Förf. 

 anmärker ock, att hornens riktning åt si- 

 dorna är så stark, att de yttersta spetsarna 

 deraf kunnat svängas öfver djurets allägs- 

 naste kroppsdelar, då det försvarade sig. 



Allt detta sammanlagdt gifver anled- 

 ning förmoda att Cerviis eurjceros lefvat 

 sedan menniskor tillkommit på jorden; men 

 D:r HiBBERTS förmodan att djuret lefvat 

 ännu i55o, grundar sig endast och alle- 

 nast på missförstånd af ett ställe i MiiN- 

 sTERi Cosmographia universalis. De två 

 figurer hos Munsterus, som Hibbert anser 

 tillhöra Cervus eurjceros (och som han 

 copierat i sin afliandling) , tillhöra i sjelfva 

 verket, ingen annan djurart än Cervus 

 Dama Linn. , och i margen kallas de också 

 Damce. Deremot den text och beskrifning, 

 som Hibbert tillägger Cervus eurjceros j 

 tillhör följande figur eller Cervus Alces 

 Lin. Hos Munsterus finnes på nämde stäl- 

 le intet enda ord eller streck, som kan läm- 

 pas j)å Cervus eurjceros. 



Det andra beviset för en utdöd iS\\xx- Ben af 

 art, som lefvat inom historiens tid, lem-y^j'," ^"^ 

 nar oss den gigantiska fogel, som är känd de 

 under namn af Dront eller Didus inep- '^'"^^• 

 tus Linn. 



Man erinrar sig af liistorien, ntt då 

 Holländarne år i5()8 upptäckte ön He de 

 France, funno de derstädes en fogel af stor 

 växt och besynnerlig skapnad. De beskrif- 

 va honom på följande satt: kroppen var 



