93 



i samma trakt der det präktiga skelettet 

 af Mastodon giganteum blifvit upptäckt 

 1 82 1, som nu fimies pu museum i Phila- 

 delpliia. Slägtet står ganska nära Masto- 

 don giganteum, och utan den besynnerli- 

 ga olikheten i organisationen, hos under- 

 käken och dess betar, hade förf. trott att 

 han haft för sig ett ungt djur af denna 

 art. GoDMAN har, för att utmärka denna 

 likhet, kallat djuret T. mastodontoideum. 

 (Annales des sciences natur. Juillet i83o, 

 p. 292). 



Grefve Kaspar von Sternberg '••), har 

 vid Tyska natur forskarnes sammanträde i 

 Heidelberg förevisat fossila horn från gips- 

 brotten vid Köstritz, i:mo af en hjortart, 

 som förmodas vara utdöd. Dessa horn ut- 

 märka s^ genom dubbla kransar, ungefär 

 en tum frän hvarandra. I annat fall sy- 

 nas de nog lika renhorn, Tab. V. fig. i. 

 2:0 hornspetsar (Tab. V. fig. 2), som sy- 

 nas tillhöra en annan afdelning, — men 

 hvart de höra, är omöjligt att se af horn- 

 spetsarna. 



Leopold v. Buch har lemnat en både 

 för geologien och zoologien vigtig afhand- 

 ling öfver Ammoniternas fördelning ifa- 

 milier'^--). Författaren delar de ammonit- 

 artade djuren (Les Ammonees) i Baculites 

 med rät tub, Ilamites med i nedre ändan 

 krökt tub, och Ammonites med tuben vri- 

 den i spiral. 



*) Isis VII, p. 517. 

 **) Atmak-s des se. naliir. Dec. 1829, p. 147. 



