De äga en väl bildad, men icke musku- 

 lös kropp, af medelmåttig längd. En af 

 de längsta infödingar från Oetanata höll 

 5 fot 7 tum. Qvinnorna äro nästan af li- 

 ka höjd som männerna. Extremiteterna 

 äro smala, med stora ledgångar; underlif- 

 vet betydligt uppdrifvet hos barnen. De 

 sydliga stammarna äro deremot mera mu- 

 skulösa, deras färg är svartbrun, stötande 

 i grått. Vid Lobo funno de resande till 

 och med en nästan svart inföding. Huf- 

 vudhåret är tätvuxet, krusigt och mycket 

 svart, ehuru ej glänsande; det grånar på 

 de äldre. Håret på kroppen är äfvenle- 

 des krusigt; skäggväxten stark. Hufvudet 

 litet och på sidan sammantryckt. Kind- 

 benen föga framstående (motsatsen säga 

 Qvoi & Gaimard om invånarne på Rawack 

 och Waigiu); pannan är hög, näsan alltid 

 afplattad, läpparne något tjocka, ögonen 

 medelmåttigt stora, öppna och lifliga, iris 

 brun, sällan svart. Ansigtet har ett ut- 

 tryck af allvar och beslutsamhet, mindre 

 af saktmod och öppenhet, än elakhet och 

 förställning. Qvinnorna hafva hufvudet 

 mindre sammantryckt, näsan bredare, läp- 

 parne tjockare och munnen i allmänhet 

 ganska stor. Brösten nedhängande, dock 

 ej till den grad, som man vanligen upp- 

 gifver. Detta folks karakter är en bland- 

 ning af slughet, klokhet, känslighet och 

 hämdlystnad. De hafva lätt att fatta, äro 

 beslutsamma, men giriga och i hög grad 

 egoistiska, hvarföre de föga bekymra sig 

 om livad dem ej angår. De gå alldeles 

 nakna och betäcka endast sin blygd me- 



