12 



rande — ett mål, hvilket först i sednare 

 tider blifvit tillbörligt afsedt. Val hafva i 

 alla tider figurer, ehuru mindre goda och 

 tillförlitliga, till zoologiska arbeten varit 

 tillitade, och kunna anses lika gamla, om 

 ej äldre än vetenskapen sjelf, de blifva 

 emellertid år från är mera begagnade och 

 lärorikare, i mån som den artistiska talan- 

 gen i djurmälning utvecklar sig. En olä- 

 genhet, och denna för många ganska kän- 

 bar, medföra likväl alla praktverk, att de 

 för mindre bemedlade eller mindre lyck- 

 ligt placerade zoologer lägga ett oöfvervin- 

 nerligt hinder, att följa vetenskapens fort- 

 skridande utveckling. Då nemligen dessa 

 verk, för sin dyrhet skull, ej kunna för- 

 skaffas, måste de flesta vetenskapsidkare 

 åtnöja sig med kännedomen af blotta ti- 

 teln ur någon bibliografi, eller ett summa- 

 rium af innehållet ur någon journal. Vår 

 tid är ganska rik på planchverk i zoolo- 

 gien; Frankrike och England i synnerhet 

 synas täfla om äran att frambringa de fle- 

 sta. Att denna årsberättelse må vinna 

 någorlunda fullständighet, fordras, att jag 

 här upptager några af de vigtigaste, huru 

 få de än äro, med hvilka jag sjelf haft 

 tillfälle göra bekantskap. Utom de prakt- 

 verk, hvilka ofvanföre blifvit upptagne, 

 och dem som mera specielt hålla sig vid 

 vissa klasser, hvilka jag längre fram på 

 sina ställen skall angifva, förtjena följan- 

 de att anmärkas: 



Iconographie du regne animale de 

 M:r le Baron Cuvier par F. E. Guérin. 

 Detta arbete utkommer häfte vis i octav. 



